Den mongoliska gränsen ligger på andra sidan spåren-
-kanske fyra till fem dagar bort. - Kan vi gå över nån annanstans?
Det här är stambanan. Det är likadant överallt.
Han har rätt, vi väntar till ikväll.
- Vad? - Inget, tittar bara?
Titta inte.
Valka? Varför har du rövhål på bröstet? De borde vara på häcken-
-så du kan sitta på dem när du skiter. - Är det roligt? De är stora män.
- Valka! Valka! - Vet du vad Stalin betyder, pajas?
Man av stål. Han tar från rik och ger till fattig.
Visst gör han det. Sen tar han båda och sätter dem i Gulag i 25 år.
Passa ögonen, kråkmat.
Tack för gästfriheten, moder Ryssland, men jag kommer absolut inte tillbaka.
Du vet att de kommer att fånga dig.
Fängelse är okej, inte skulder. Det finns många fängelser-
-de hittar mig inte.
- Men Amerika då? - Den är inte för mig, friheten.
Jag skulle inte veta vad jag skulle göra med den, det svär jag vid Gud.
Vi måste ta farväl, min Wolf och jag.
Ni behöver honom inte längre.
Lycka till, Valka.
Adjö, Janusz.
Titta. Ser ni?
- Tror du vi kommer dit ikväll? - Jag tror det.
- Vad ska vi göra? - Vi ska äta.
- Ja. - Vi ska sova.
Vi gjorde det.
Mister!
De är kommunister.
Här också.
Det här förändrar allt.
Det finns ingenstans att gömma sig.
Det är ett buddhisttempel. De kanske tar emot oss.
- De kan också samarbeta med regimen. - Det är en risk.
- Vad har hänt här? - Samma som i Ryssland.
Kyrkorna stängdes...
...prästerna sköts eller sattes i läger, religionen bannlyst.
De kom till min kyrka i Lettland.
Förstörde allt, precis som här.
Jag gick tillbaka senare på kvällen. Det var en ensam vakt där.
Bara en pojke.
Och jag ströp honom tills hans ögon for ut ur huvudet.
Valka visste på nåt sätt.
Han visste att jag dödat kallblodigt.
- Hur långt är det till Kina? - Jag vet inte.
- 5 eller 600 kilometer söderut. - 600 kilometer?
- Är Kina fritt? - De slåss mot japanerna, det vet jag.
Efter Kina kommer Tibet. Vi kan ta oss till Lhasa, huvudstaden.
- Vadå? Vad pratar ni om? - De säger att vi kan gå genom Tibet-
-över bergen till Indien. - Vilka berg?
- Himalaya. - Gå med i engelska armén.
- Slåss mot nazister, sen mot ryssarna. - Över Himalaya?
Hur? På en flygande matta? Hur?
Vi går.
Försiktigt.
Seså, vakna.
Jag var mitt i en vacker dröm. Jag skulle äta lite salt.
Jag nästan smakade på det. Jag gå tillbaka till drömmen.
Det är ett mycket enkelt recept. Man behöver bara två kvistar rosmarin-
-och en nypa muskot. - Muskot? Saltet då?
Vi kommer till det. Tillsätt oljan och låt det marinera-
-medan du förbereder kycklingen. Här kommer saltet in.
- Gnid in det med en liten bit paprika. - Men dubbelt med salt.
Man kan inte ta dubbelt med salt. Då blir det för salt.
- Gör inget, ta dubbelt med salt. - Jag tänker inte förstöra det.
- Ta bara dubbelt med salt. - Nej.
- Tomasz... - Nej.
- Håll er lugna. - Herregud!
Nej! Spring inte!
Var lugna och le vänligt.
- Le allihop. - God dag.
- Ryss? - Nej, amerikan.
- Ni gå till Lhasa? - Lhasa, ja. Tibet.
- Pilgrim? - Ja.
- Inga hästar? - Vi är för fattiga för att ha hästar.
- Hustru? - Nej, dotter.
Det är söder.
- Ska vi äta det? - Antingen det här eller fisk.
- Det ser ut som ett fågelbo. - Den skyddar dig från solen.
Irena, pröva den här på foten.
Söder. Kom, vi fortsätter.
- Nej, det är en ny hägring. - Vi har inget vatten.
Det växer träd där. Finns det träd så finns det vatten.
Spelar ingen roll, det är österut. Vi ska söderut.
- Men vi måste försöka. - Nej, vi måste fortsätta söderut-
-annars dödar du oss alla. - Fan också! Janusz, vi dör.
- Vi är redan döende. - Sluta.
Det är en hägring! Det är bara en hägring.
Hägringar har inte fåglar.
Hägringar har inte fåglar!
Det är en källa!
Drick inte för mycket, ni blir sjuka.
- Vi har åtminstone vatten här. - Du väcker henne.
- Ja, men ingen mat. - Nomader kan komma och vattna boskap.
När? Nästa vecka, nästa månad?
- Vi bör stanna åtminstone några dagar. - Utan mat blir vi bara svagare.
- Kanske för svaga att färdas. - Jag vet inte.
Efter de senaste dagarna...vet jag inte om jag kan gå igenom det igen.
- Det var ett mirakel att hitta det här. - Kan vi räkna med ett till?
Janusz?
Seså, visa nu.
Vänta, vänta! Häll, Tomasz!
Mössan, tack.
Lägre.
Spring! Tillbaka! Sök skydd!
Bakom den där dynen!
Irena! Ner med dig!
Var inte rädd!
Irena.
Soltorkad fisk.
Tack.
Varsågod.
- Kan du hitta tillbaka till källan? - Den låg långt utanför kursen.
Du minns? Långt österut.
Det finns inga riktmärken i det här ödelandet.
Jag skulle inte kunna hitta den.
När jag hjälpte min far på åkrarna heta somrar sög vi på små stenar.
Det hjälpte mot törsten.
Janusz!
Solsting?
Jag börjar bli till besvär.
Nej, nej.
Gör de ont?
Nej, inte alls. De svullnar nog för att jag har gått så långt.
- Tror ni inte, Mister? - Jo.
Lägg dig ner nu. Jag täcker över dina ben.
- Irena, vi kan stanna ett tag. - Nej.
Sug på den här.
Nej! Snälla, nej!
Kom, vi måste fortsätta.
Jag heter Irena Zieilnska.
Sätt ner mig, Andrejs.
Lägg mig bara på marken.
Det är bra.
Befall dina änglar att ta emot henne och föra henne till himlen...
...hennes land.
Amen.
- Jag tycker mycket om den här. - När gjorde du den?
Andra natten i Gulag.
Stackars Kazik, alltid problem med fötterna.
Vem är det här?
- Du. - Det ser ut som min far.
- Ser jag ut så nu? - Nej, nu ser du värre ut.
Du fångade hennes leende.
- Titta. - Det är...bara en skiss.
Men jag ska arbeta på den. Det ska jag.
Ett mycket fint arbete.
Du är en stor konstnär, Tomasz.
Det är nästan som ett foto. Skuggningen.
Mycket fint.
Vi måste ta oss till de där bergen. Vatten kan ha samlats där.
Kom nu. Upp med dig.
Mister, kom nu.
Fortsätt utan mig.
Jag är färdig.
Gå.
Zoran...
...gå till bergen och leta efter vatten. Vänta på oss där.
- Nej. - Jo. Vi hinner ifatt.
- Hittade du vatten? - Nej.
Visa mig. Snälla, visa mig.
Var?
Var är du?
Det finns...
...vatten!
Zoran.
Här omkring.
- Titta på den. - Om den är giftig, hur äter vi den?
Nej, vi skär av huvudet. Ge mig kniven.
Se bara.
- Smakar som kyckling. - Ja.
Stor, svart, giftig kyckling utan ben.
Inte så illa.
Valka pratade om att äta varandra, när vi var i Sibirien.
- Gjorde han? - Ja.
- Och? Skulle du ha ätit mig? - Ja.
- Visst, naturligtvis. - Jag skulle aldrig ha ätit dig.
- Varför inte? - För segt och beskt, äter hellre orm
Lite vatten.
- Den kan döda dig, minns du det? - Vadå?
Godheten. Hur länge kan ni överleva på gyttja och ormar?
Lämna mig bara här.
Det kan du inte, eller hur?
- Mister... - Vadå?
Jag kanske aldrig får veta ditt namn...
...men jag...vet din sons namn.
- Irena berättade? - Ja.
Får jag säga hans namn?
David.
Att säga hans namn för honom inte tillbaka.
Vad försöker du göra? Ge mig livsvilja? Hindra mig från att ge upp?
- Ger du upp? - I lägren såg några döden som befriare.
- Varför tog du då inte livet av dig? - Överlevnaden var ett slags protest.
Att leva var mitt straff.
- Straff, för vad? - Jag tog David med mig till Ryssland.
Och nu kan ingen förlåta dig. Och du kan inte förlåta dig själv.
Irena berättade...
...att de torterade din fru...
...och hon angav dig.
- Ja. - Det gjorde detsamma med min pojke.
Sen sköt de honom i huvudet.
Min fru lever.
Hon levde...och hon släpptes, så mycket vet jag.
Men hon kommer aldrig att förlåta sig själv för vad hon gjort.
Bara jag kan göra det. Hon kommer att plåga sig själv, precis som du.
Så jag måste återvända. Jag måste återvända.
Janusz.
Packa sakerna, snabbt!
Janusz!
- Hör ni det? - Vad är det?
Tibet.
Lhasa.
Och var är Indien?
Indien.
Indien, ja. Det går en led till Sikkim, över bergen.
- Många går den. - Ligger det byar efter vägen?
Små byar, ja. De ger er mat.
Bränsle till eld. Men ni kan inte gå nu.
- Varför? - Om stor snö kommer, mycket svårt.
Ni får vänta till våren. Den här familjen tar hand om er.
- Vi kan inte gå över bergen i vinter. - Det var svårt, men inte omöjligt.
- Janusz, det är bara tre månader. - Vi kan inte släppa taget.
- Vad menar du? - Då ger vi vika för utmattningen.
Det är inte att ge vika. Vi är utmattade.
Jag ska sova som en björn i en grotta. Du kan studera buddhism och bli munk.
Men först måste du lära dig tycka om deras te.
- Jag tycker redan om teet. - God natt.
Du då, Mister? Vad ska du göra i tre, fyra månader?
Jag tar mig till Lhasa. Vår vän har en kontakt.
Han kanske kan föra mig genom Kina. Det finns amerikansk militär där.
Att bara tänka på sig själv. Säger inte ni amerikaner så?
Zoran...
Zoran. Vi undkom.
Vi lyckades.
Du har rätt. - Han har rätt.
Bortsett från några berg lyckades vi. Vi gjorde det.
- Inte alla. - Nej, inte alla.
Vad ska du göra, Mister? När du kommer hem.
- Hem? - Bygga tunnelbanor?
Kanske drar omkring lite.
Jag ska slåss.
Först mot tyskarna, sen ryssarna.
Och sen? Återuppbygga din kyrka?
Nej.
Jag ska dö i strid.
Jag ger Tomasz bilder till en tidning och får dem publicerade på nåt sätt.
Sen ska jag laga hans kyckling-
-men med extra salt... bara för att reta honom.
Och du, Janusz?
Så länge kommunisterna är kvar i Polen kan du inte återvända. De skjuter dig.
Jag fortsätter bara, tills det är över.
Jag bara fortsätter gå.
Han har gett sig av.
Janusz!
Namaste.
- Välkomna till Indien. Papper och pass. - Pass...det har vi inte.
Strunt samma, kom med mig.
- Var kommer ni ifrån? - Sibirien.
Sibirien?
- Och hur kom ni hit, sir? - Vi gick.
Gick?
8 MAJ, 1945 SEGER I EUROPA
1945-1948 SOVJETUNIONEN PÅTVINGAR POLEN KOMMUNISM
EN JÄRNRIDÅ DRAS NER FÖR ÖSTEUROPA
1956: UPPROR I UNGERN
1961: BERLINMUREN BYGGS
1968, SOVJETUNIONEN SKICKAR IN TRUPPER I PRAG
1980: POLSKA SOLIDARITET UTMANAR KOMMUNISMEN
1989: KOMMUNISMEN BRYTER SAMMAN
POLEN FRITT
Svensk text: SSG - SweSUB Group © Simontax
www.sweSUB.nu - För bättre texter
Synk: Incubator